Ta tauet og sprengstoffet til rommet ditt...
og ta dem med deg når du kommer.
- Hvordan ser det ut? - Det er rolig nok.
Først må vi sabotere det helikopteret.
De kan prøve å fly Carnaby ut med det.
Det tror jeg vi skal greie.
Hallo?
- Er du piloten? - Ja, sir.
Kommandanten vil snakke med deg.
I radiorommet til venstre rundt hjørnet.
- Har du en sigarett? - Ja, sir.
- Ganske kaldt, hva? - Ja, sir.
Det var fort gjort.
Frykten ga dem vinger, som man sier.
Hva gjør vi nå?
Vi bør vel se hvordan det går med Cartwright Jones.
Radiorom
Du gjør dette veldig vanskelig, general.
- Veldig vanskelig. - Det fins ingen vanskeligheter.
General Rosemeyer har ikke glemt at Tyskland har signert...
Haag-konvensjonen.
Jeg har ikke glemt det, men har hendene bundet.
Jeg har ordrer fra Berlin.
Du kan fortelle Berlin alt de har rett til å vite.
Jeg er general George Carnaby, Den amerikanske hæren, RA 123-025-3964.
Og en av sjefsstrategene i planleggingen av den andre fronten.
Hvilken front er det?
General, jeg har gjort alt jeg kan.
Jeg har prøvd å holde Gestapo utenfor.
Jeg har overbevist Overkommandoen om at din tilfangetagelse...
vil tvinge de Allierte til å endre sine planer...
men dette er visst ikke nok.
For siste gang, må jeg be deg om å gi oss informasjonen?
General George Carnaby, Den amerikanske hæren.
Jeg overlater saken til deg, Kramer.
Du vet vi har medikamenter som vil få deg til å snakke.
- Vi ønsker ikke å bruke dem, men... - Skopolamin.
Hvor langt kommer du med det, oberst?
Det fins andre medikamenter også.
Løytnanten her er sykepleier.
Unnskyld meg.
Og de er de vi trodde?
Meget bra.
Ja, du kan føre dem opp nå.
Er det noe mer informasjon om de andre to?
Hold meg underrettet.
Nå får vi veldig interessant selskap.
Vi behøver kanskje ikke medikamentene.
Er det ikke på tide at vi gjør noe?
Hvert øyeblikk som helst.
Bare vær tålmodig.
Et øyeblikk.
Fräulein.
Forstyrret jeg deg?
- Nei. Jeg var på vei ut. - Da kom jeg akkurat i tide.
- Ville du snakke med meg, major? - Selvsagt.
Om hva da?
Ikke noe.
Jeg ville bare treffe deg. Det er vel ingen forbrytelse?
Det er sjelden vi har en så pen jente her.
Kanskje jeg kan vise deg litt bayersk gjestfrihet.
Nedenunder har vi et arsenal...
som er gjort om til en vidunderlig kafé.
Men pliktene mine, jeg må snakke med oberstens sekretær.
Oberstens sekretær kan vente litt.
Du og jeg har mye å snakke om.
- Som hva? - Düsseldorf.
Jeg studerte der i mange år, fra 1929 til 1933.
Skål for helsa, mine herrer.
Du drikker ikke, general.
Forståelig nok.
Når dine redningsmenn viser seg å være ulver i fåreklær...
Og tilbakereisen.
Hvordan skulle den foregå?
Gjennom Sveits.
Derfra ville det vært lett å reise tilbake til London.
En gummibåt over Rhinen, og så en kort spasertur.
Dere er i Whitehall...
og kan melde Carnabys overflytning til Berlin på et blunk.
Tilbake til London? Er du gal? Ikke så lenge Smith og Schaffer er i live.
Hva tar dere oss for?
Dere skal selvsagt også rapportere major Smiths beklagelige bortgang.
- Er han død? - Vi er ikke helt sikre.
- Vi gransker det nå. - Det begynner å bli sent.
- Husk hovedsaken. - Ja, sir.
Jeg tror situasjonen har endret seg såpass...
at du nå kan gi oss informasjonen vi er ute etter.
Ingenting er endret, oberst.
Høyst beklagelig.
Det er bare sløsing med skopolamin. Ikke rør dere.
Nei, det vil jeg fraråde, oberst.
Jeg er glad for å se dere her, i sikkerhet og med en drink.
Beklager å avbryte dere.
Løytnant, slipp geværet.
- Hva? - Slipp geværet og sitt ned.
- Hva i helvete mener du? - Sitt ned!
- Lever jeg til jeg blir hundre... - Hold deg i ro.
Lfølge deg selv er du et utskudd...
og et temmelig annenrangs utskudd også.
- Jeg vil ha en forklaring. - Når tiden er moden, oberst.
Jeg skulle til å si at skopolamin ville ha liten effekt på vår venn...
annet enn å røpe at han ikke er Carnaby, men en viss Cartwright Jones...
en amerikansk skuespiller som imiterer Carnaby.
- Hvem er du? - Bare en forbipasserende.
Jeg tror faktisk medikamentet ville virke bedre...
på våre venner ved bordenden. De er våre virkelige fiender.
- Ikke hør på ham, general. Det er en bløff! - Stille!
Tillat meg å introdusere meg. Major Johann Schmidt.
SS militære etterretning, Stuttgart.
- Kan du bevise det? - Ja visst, oberst.
Før jeg gjør det, vil jeg at du tilkaller en av vaktene.
Jeg liker ikke å måtte snakke og holde øye med disse samtidig.
Merkelig.
Jeg mener å huske...
at katedralen lå på den andre siden av torget.
Jeg kan selvsagt ta feil. Det er lenge siden.
Nei, major. Jeg kan ha tatt feil.
Jeg har ikke vært i Düsseldorf på tre år.
Det er lett å glemme.
Ja. Det er veldig lett.
Fräulein, du virker litt fraværende.
- Er det noe i veien? - Nei da.
Bare litt hodepine. Det har vært en lang dag på reise.
Ja, klart det. Og her sitter jeg...
og snakker om tåpeligheter, som Düsseldorf.
- Du tilgir meg vel? - Selvsagt.
Takk. Jeg skal si deg en ting.
Vi tar en schnapps til, og så følger jeg deg til rommet ditt.
- Takk. - Fräulein!
Nå som vi er komfortable, må vi først...
finne ut nøyaktig hvem alle er, og hva de gjør her.
Først løytnanten.
Han er en drapsmann...
medlem av en amerikansk etterretningsorganisasjon kalt OSS.
Hans jobb var å skyte deg, oberst Kramer, og deg, general Rosemeyer.
General Carnabys oppdrag var tosidig:
Først skulle han la seg torturere...
og så gi dere de gale planene for den andre fronten...
og deretter skulle han gi britene...
en perfekt unnskyldning til å sende eksperter for å redde ham.
Hvilket fører oss til våre tre venner her...
og den listigste delen i det britiske oppdraget.
- De er selvsagt med i Ml6. - Løgn!
La ham snakke ferdig!
Deres jobb var å infiltrere den tyske Overkommandoen...
istedenfor den ekte Thomas, Berkeley og Christiansen...
som jobbet for oss i London...
og som ble avslørt og fanget av britene for en måned siden.
Det er nok en løgn. Du kan ikke bevise noe.
Ikke det?
Kan du benekte noe, løytnant?
General Carnaby, kanskje du nå kan være så vennlig...
å oppgi ditt virkelige navn, rang og nummer.
Cartwright Jones, korporal, Den amerikanske hær...
RA 123-025-3964.
Takk.
Etter å ha erstattet de tre britiske agentene med våre menn...
hva var det neste leddet i den britiske planen?
Å infiltrere den tyske Overkommandoen.
Hvordan? Enkelt.
Med en falsk flystyrt, med falsk amerikansk general om bord...
bruk av spesialagenter for å befri ham...
men som så til at oppdraget mislyktes...
så mennene ville bli ført til Berlin...
hvor de ville befinne seg i selve hjertet av Wehrmacht.
Og du, major Schmidt, hva var dine ordrer?
Å føre dem inn og komme meg ut på egen hånd via Sveits.
- Det er utrolig. - Ja.
Men veldig enkelt for britene.
Du skulle gi oss bevis på hvem du er.
Ja visst, general.
Beviset er tredelt. For det første, er jeg ikke den jeg sier...
hva gjør jeg da her? Hva ville jeg vinne på det?
Komme en bedrager til unnsetning, avsløre tre spioner. For hvem?
Til de samme menneskene de jobber for.
Jeg har ingenting å vinne på det.
Og hvis disse karene er det de hevder å være...
ville de kjenne navnet på vår toppagent i Whitehall.
- Ja. - Så hvorfor ikke spørre dem?
De burde vite hvem som har sendt dem på dette oppdraget.
Vi jobber gjennom våre kontakter!
Det var verken nødvendig eller trygt å vite...
hvor ordrene våre kom fra.
Da skulle jeg være i samme båt, men jeg kjenner navnet hans og ikke dere.
For det andre, du har...
en av de sterkeste radiosenderne i Europa.
Ta en radiotelefonsamtale til...
feltmarskalk Kesselrings hovedkvarter i Italia...
og spør etter hans etterretningssjef, major Wilhelm Wilner.
Oberst Kramer er på telefon fra Schloss Adler i Bayern.
Han sier det er veldig viktig.
Major Wilner her.
Ja, oberst.
- Kan du beskrive ham? - Det er ikke nødvendig.
Be ham vise deg sin høyre underarm.
- Får jeg se din høyre underarm? - Ja visst.
Det er to parallelle arr, med tre cm imellom.
Arrene er der.
Spør hvordan han fikk dem.
- Hvordan fikk du dem? - Jeg ble født med dem.
Han sier han ble født med dem.
Det stemmer. Si han er en forræder.
Si han er en overløper.
Det er Schmidt. Ingen tvil om det.
- Takk, major. - Takk til deg, oberst.
God natt.
Gi meg vannet.
Den ekte Thomas, Christiansen og Berkeley...
da de jobbet for britisk kontraspionasje...
var ansvarlige for å opprette en kjede av agenter i Storbritannia.
Hvis disse mennene er dem de hevder å være...
ville det være rimelig...
å forvente at de kan skrive en liste over de agentene.
Deretter kan dere sammenligne listene deres med den ekte...
- som jeg har i denne boken. - Det er noe som ikke stemmer.
Jeg tviler ikke på hvem Schmidt er, men det har vært en misforståelse.
Ja. Og den har dere selv stått for.
Fräulein, vil du vennligst hente noen blyanter og notisblokker...
og vi skal snart finne ut hvem som forteller sannheten.
God natt, Maria. Du er en sjarmerende pike.
God natt og takk.
Vi må lære hverandre litt bedre å kjenne.
God natt.
Hvilken som helst av disse går bra.
Sammenligne den nå med min originale.
Vakt!
Bli hvor dere er.
Slapp av.
Annenrangs utskudd?
Det var alt jeg kom på i øyeblikket.
- Takk. Enda verre. - Beklager.
De har nok ikke utelatt noe.
- Er alt du vil ha disse bøkene? - Mange fine navn og adresser.
Og disse karene?
Så da er de det de utgir seg for?
Jeg er redd for det. De har vært mistenkte en stund.
Gradert informasjon gikk ut og ubrukelig informasjon kom inn.
Det tok ukevis å knytte det til disse mennenes avdelinger.
Men vi kunne ikke bevise det, og selv om vi kunne...
var vi egentlig ute etter navnene på kontaktene.
Disse navnene og adressene. Så vi klekket ut denne planen.
Og major Wilner, Kesselrings etterretningssjef?
Han tror jeg er en av toppagentene i Italia.
Jeg har gitt ham ubrukelig, falsk og gammel informasjon i et par år.
- Ålreit, mine herrer... - Bli hvor dere er!
Jeg råder alle til å sitte helt stille.
Slipp våpenet, major.
Du også, løytnant.
Bort til peisen.
Gudskjelov du er her. Vi skulle akkurat...
Sitt ned, oberst!
Alle blir på sin plass...
til jeg finner ut nøyaktig hva som foregår her.
- Hva mener du? - Du ser vel hva...
Sitt ned, oberst.
Det er meget enkelt, major. Løytnanten og jeg...
har akkurat avslørt et komplott for å drepe Føreren.
- Dette er latterlig! - General!
Sett deg.
Disse karene var involvert i et komplott for å styrte Det tredje riket.
I lommen har jeg navnene på alle konspiratørene.
Rett før du avbrøt oss arresterte vi dem alle sammen.
Listen i lommen hans er navn på tyske agenter som jobber i Storbritannia!
Jeg forventer ikke at du skal tro meg.
Men du vil garantert tro disse navnene, om du tillater meg å vise dem til deg.
Få se dem.
Pass deg.
Gå veldig rolig.
Få dem hit.
Opp med dere, alle sammen! Stå der borte!
Opp med hendene!
Jones, se om du finner noe å binde dem med.
Mary, få den kofferten hit.
- Hva gjør vi med disse tre? - Vi tar dem med oss.
Du var sen.
- En dag kommer jeg ikke mer. - Hold øye med de tre.
Løytnant, i de neste 15 minuttene...
må vi skape nok forvirring til å komme oss ut i live.
Akkurat nå er jeg er mer forvirret enn jeg noen gang har vært.
Våpenkammeret er her. Sprenger vi det, vil borgen tro...
at den blir angrepet av en divisjon.
På den andre kanten av borgen er radiorommet.
Jeg tar de andre og møter deg der. Du tar kartet.
Mary, vi går.
La meg gjøre det klinkende klart.
Sier noen så mye som et pip, dreper jeg alle sammen. Forstått?
Jones, ta pistolen til majoren. Kom igjen!
Denne veien.
Tilbake. Jones, fortsett. Mary, inn dit.
Innta hvil.
Hallo.
Få dem inn.
Kom dere inn, fort.
Du kan trenge dette.
Broadsword kaller Danny Boy.
Vi har selskap.
Broadsword kaller Danny Boy.
Få resten av karene ut herfra og rapportér til kommandanten.
Danny Boy kaller Broadsword. Over.
Alt klart. Vi trenger transport. Oppfattet?
- Over. - Oppfattet.
Har du det? Over.
Vi har alt sammen. Over.
Alle synder tilgitt.
Helvete.
Få Thomas ut. Fort!
Nå!
Ut med deg!
Kom igjen!
Granater.
Gå ut! Ut!
Ålreit.
Løytnant, ta tauet.
Gå tilbake.
Til høyre.
Fort! Skynd dere!
Helvete! Pokker ta!
Fortsett.
Frigjør disse mennene.
Ta på dere frakkene om dere ikke vil fryse i hjel. Skynd dere.
Jones, få dem ut. Mary.
Pass på dem.
- Dørene til korridoren er låst. - Se hva slags vinsjkontroller de har.
- Det er en av /på-bryter. - Se om du får motoren til å virke.
- Ikke dårlig, hva? - Godt gjort.
Få den ned hit, så klatrer vi opp og du kan ta oss inn.
- Mary, få dem ut hit! - Kom igjen.
Ta tauet og klatre ned.
Klatre ned!
Se opp!
Vi har ham, Smith! Hør etter!
Jeg gjør en avtale med deg.
Lar du oss ta taubanen ned, så dreper vi ikke Schaffer.
Før ham ut, så jeg kan se at han ennå lever.
Jeg fører ham ut nå!
Inn i taubanekabinen.
Gi meg den.
Helvete!
Opp dit. Ta ham!
Hjelp meg! Nei!
Hjelp meg!
Vær så snill.
KONTAKT - FORSINKER
- Hvor er majoren? - På toppen av taubanekabinen.
Jones, sekken.
Vi stikker.
Still inn detonatorene på tre og et halvt minutt.
- Nesten klar? - Nesten.
Alt klart.
Hopp!
- Tjuefem minutter. Kan vi klare det? - Vi kan klare det.
- Spørsmålet er om de gjør det. - Gud vet.
Alle ned på gulvet!
Nødsituasjon! Sett meg over til Oberhausen flyplass øyeblikkelig!
- Vi har selskap. - Ja. Jeg så dem i speilet.
Hvor langt er det igjen til stolpene?
Bare rett rundt neste sving.
Oberhausen flyplass?
Sett meg over til kommandantens kontor.
Gjør deg klar.
Still inn resten og kom deg vekk herfra.
Holdt!
Oberhausen kontrolltårn.
Oberhausen kontroll. Over.
Jeg er i alvorlige vansker. Ber om øyeblikkelig landingstillatelse.
Identifiser deg. Over.
Løytnant Ulrich.
Tredje Jeger Junker-skvadron på nattlig navigasjonseksersis.
En motor ute. Mister høyde. Over.
Klarert for øyeblikkelig landing. Over.
Er innflygende. Over.
Jagerving 126. Oberhausen flyplass kaller. Over.
Ta kontrolltårnet.
Kom dere ned.
- Skrev Berkeley disse navnene? - Ja, sir.
Ted Berkeley. Jeg kan ikke tro det.
Og Thomas. Og Christiansen.
Alle tre?
- Herregud, det er utrolig. - Ja visst.
Men ikke så utrolig som det ene navnet...
som ikke står på listen, oberst.
Hvilket navn er det?
Jeg har det i notisboken i lommen min.
Tidligere i kveld viste jeg det til oberst Kramer.
Han sa seg enig i at dette var den tyske toppagenten i Storbritannia.
Det er ditt navn, oberst. Ikke se så sjokkert ut.
Du må jo ha forventet det.
Hvorfor var du ellers her for å møte oss?
I tilfelle du ble avslørt?
Fortsett.
Du undervurderte admiral Rolland.
Han hadde hatt mistanke til deg og de andre en stund.
Han fikk meg og Mary tilbake fra Italia, for vi var de eneste...
i hans avdeling han kunne stole på, inklusive deg.
Han ba deg velge en leder til denne ekspedisjonen.
Du valgte meg, fordi du visste fra tysk etterretning...
at jeg var dobbeltagent.
Admiral Rolland visste jeg ikke var det.
Men for deg var jeg det perfekte valget.
- Nå bare gjetter du, Smith. - Ingen gjetning her, oberst.
At du sikter på meg med maskinpistolen, er bevis nok.
Du sikter vel på meg, ikke sant?
Fortsett.
Mary ble involvert uten at du visste det, for jeg trengte henne...
til å få meg inn i borgen. Og siden løytnanten var amerikaner...
hadde han ingen forbindelser til Ml6...
og var den eneste på laget jeg kunne stole på.
Jeg var ikke sikker på Harrod og MacPherson engang...
før de ble drept av de andre.
Fascinerende. Meget fascinerende.
Kanskje til og med sant.
- La oss nå anta at... - Du er ferdig, oberst.
Glemmer du ikke noe?
Slett ikke.
Admiral Rolland fulgte deg til flyet selv, ikke sant?
Han sørget også for at du fikk den maskinpistolen, ikke sant?
For sikkerhets skyld fjernet vi tennstempelet...
før oppdraget startet.
Legg den fra deg, oberst.
Ikke så raskt, løytnant. Vi må ikke snyte bøddelen.
Hva nå?
Du vil stilles for retten for forræderi.
En offentlig rettssak ville bli pinlig.
Smertefullt, ikke bare for meg selv...
men også for britisk etterretning og admiral Rolland.
Men ikke så smertefullt som det lange fallet til tauet strammes.
Jeg har visst ikke flere kort på hånden?
Nei, oberst.
Har jeg et alternativ?
Om du ønsker det.
Takk.
Jeg tar de notisbøkene.
Er det over nå, major?
Ja, det er over nå, løytnant.
Gjør du meg en tjeneste?
Neste gang du får et oppdrag, la det forbli en britisk affære.
Jeg skal prøve.
Slutt